12 черв. 2023 13:41
208
Загинуло 10 людей. 42 особи вважаються безвісти зниклими, з них - 7 дітей.
На Херсонщині залишаються підтопленими 46 населених пунктів, із них: 32 (3801 будинок) – на підконтрольній території, 14 – на тимчасово окупованій. Евакуйовано 2743 осіб, з яких 205 дітей та 76 маломобільних осіб. Загинуло 8 людей. 42 особи вважаються безвісти зниклими, з них - 7 дітей.
Про це повідомляє МВС.
У Миколаївській області підтоплено 31 населений пункт. Евакуйовано 982 особи, серед яких 167 дітей. 2 людей загинуло.
На Дніпропетровщині відсутнє водопостачання у майже 165 тис. абонентів у 32 населених пунктах. Триває підвіз води та пошук варіантів стабільної її подачі.
«Фіксуємо стабільне зниження рівня води у підтоплених населених пунктах. Посилюємо безпекові заходи для попередження травмування людей та випадків крадіжок», - зауважив Ігор Клименко.
Мешканці Херсонщини звертаються до поліції із повідомленнями про підтоплення особистого майна. Зафіксовано 1927 заяв.
12 черв. 2023 10:54
226
Показали архівні фото будівництва Каховської ГЕС
Центральний державний аудіовізуальний та електронний архів та «Укргідроенерго» показали світлини будівництва й роботи Каховської ГЕС та населених пунктів південних регіонів України, що наразі потерпають від жахливої катастрофи.
Будували Каховську ГЕС у межах «Великого плану перетворення природи» сталінської доби, який мав перекроїти природне середовище під економічні потреби країни, не рахуючись з наслідками для екології й одночасно переконливо довести, що радянська наука і техніка є найпередовішими в усьому світі. Рішення про спорудження ухвалював особисто Сталін, розповідає Armyinform.
20 вересня 1950 року було ухвалено постанову ради міністрів СРСР «Про будівництво Каховської гідроелектростанції на Дніпрі, Південноукраїнського та Північнокримського каналів і зрошення земель південних районів України та північних районів Криму», в якій, зокрема, зазначалось:
«З метою забезпечення високих та стійких урожаїв сільськогосподарських культур у південних посушливих районах України та північних районах Криму, значного збільшення у цих районах виробництва переважно бавовни та пшениці, подальшого більш швидкого розвитку високопродуктивного скотарства та отримання гідроелектроенергії для сільського господарства та промисловості рада міністрів СРСР постановила … побудувати гідроелектростанцію на річці Дніпро в районі міста Каховки».
До будівництва було залучено майже 15 тисяч будівельників, воно просувалось пришвидшеними темпами з метою не лише якомога швидше завершити проєкт, але й для того, щоб справити враження на іноземців. Окрім суто пропагандистського ефекту, робота на міжнародну авдиторію мала й суто практичний вимір — саме тоді розпочиналась підготовка до будівництва Асуанської ГЕС в Єгипті, й радянським інженерам необхідно було наочно довести єгиптянам, що саме вони, а не американські чи британські фахівці, спроможні впоратися з цим завданням найкраще. Завершили будівництво достроково — 18 жовтня 1955 року.
«Трудова напруга» під час будівництва справді була доволі значною — за парадним фасадом урочистих виступів та газетних передовиць ховалися непозбувні побутові проблеми, які супроводжували будь-яке велике радянське будівництво: незадовільні житлові умови робітників чи навіть повна відсутність житла, несвоєчасна виплата заробітної платні, перебої з постачанням продовольства, відсутність будь-яких умов для відпочинку тощо.
Побутові негаразди будівельників були, втім, чи не найменшою з проблем. Непростою була доля тисяч мешканців з 27 сіл, яких змусили залишити рідні домівки та переселитися на нові місця. Непоправної шкоди було завдано унікальному природному середовищу, про збереження якого не подбали належним чином. Звичними стали проблеми з підтопленням і підняттям рівня ґрунтових вод. Пішли під воду численні історичні пам’ятки. У кіноповісті «Поема про море» Олександр Довженко написав:
«Цей страшний сон переходить у дійсність майже непомітно… Весь Дніпровський Низ, від Запоріжжя до Каховки, зразу став невпізнанним. Пішов під дніпровську воду великий Запорозький Луг, потонули навіки старі хрести на дідівських кладовищах. Усе, що батькам і дідам віками здавалося красивим від перших дитячих років, — все щезло».
Каховське водосховище стало втіленням невблаганного і суперечливого прогресу, який разом із беззаперечними здобутками спричинив також і чималі проблеми та завдав суттєвої шкоди довкіллю. Утім, минуло багато десятиліть, люди і природа змирились і, наскільки це було можливим, зцілились. Якби не злочинні дії російських окупантів, Каховська ГЕС вже ніколи не завдала б жодної нової неочікуваної шкоди, працюючи натомість на добробут українців